OBH 5443/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában azt sérelmezi, hogy az 1996. június 8-tól a Győr-Moson-Sopron Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság által 34 év 8 nap szolgálati idő alapján hozott nyugdíjmegállapító határozatot, mely tartalmazta az 1960. október 1-től 1966. május 9-ig terjedő lengyelországi orvosi egyetemi éveket is, a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság 2000. március 20-án kelt a magyar-lengyel szociálpolitikai egyezmény alapján hozott határozatával megváltoztatta. Az új határozat nem tartalmazza az egyetemi éveket, az indoklás szerint annak beszámíthatóságát az Igazgatóság tovább vizsgálja. Az új határozatban a panaszos magyar nyugdíjrésze alacsonyabb összegű a korábbi korengedményes nyugdíjánál, ezért jogalap nélkül felvett ellátás visszafizetésére kötelezték. 
A panaszos az eljárást jogszerűtlennek tartja és kifogásolja annak elhúzódását.

Érintett alkotmányos jogok:
•	Jogbiztonság és a tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. §)

Alkalmazott jogszabályok:
•	A korengedményes nyugdíjazásról szóló 5/1990. (I.18.) MT rendelet
•	A társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény (T.), valamint a végrehajtására kiadott
89/1990. (V.1.) MT rendelet (R.)
•	A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. (Tny.)
•	A Magyar Népköztársaság és a Lengyel Népköztársaság között a szociálpolitika terén történő együttműködés tárgyában Varsóban, az 1959. évi február 14. napján kötött egyezmény kihirdetéséről (Egyezmény a Magyar Népköztársaság és a Lengyel Népköztársaság között a szociálpolitika terén történő együttműködésről.)

Megállapított tényállás:
	A panasz alapján az Alkotmány 2. §-ában deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja miatt indítottam vizsgálatot. A vizsgálat során megkerestem a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási és a Nyugdíj-folyósítási Igazgatóságot.
	A vizsgálat eredményeképpen a következőket állapítottam meg. A panaszosnak a lakóhelye szerint illetékes Győr-Sopron Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a 10-03708/96/10. számú 1996. augusztus 30-án kelt határozatával 1996. július 9-től korengedményes öregségi nyugdíjat állapított meg. Beszámított szolgálati idő 34 év 8 nap (1960. október 1-től 1996. július 8-ig), a nyugdíj összege 27.997 Ft. 
A határozat tartalmazza a jogorvoslati lehetőséget, az indoklásban szerepel, hogy "a jogosultság szempontjából figyelembe vehető öregségi korhatár 55. év", valamint hogy "a korengedményes nyugdíjban részesülő az öregségi nyugdíjkorhatárt eléri, ettől a naptól kezdődően a megállapított előnyugdíjat, korengedményes nyugdíjat, öregségi nyugdíj címén kell részére folyósítani". Az indokolás tartalmazza még, hogy az 1966. június 1-től 1967. október 15-ig Lengyelországban fennállott munkaviszonyának beszámítására a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság Általános Nyugdíjosztály Külföldi Csoport, 1430 Budapest, Fiumei út 19/a. illetékes, ezért iratanyagát a jelzett címre továbbították. A foglalkoztatáspolitikai célú korengedményes öregségi nyugdíjat havi 27.997 Ft-ot, összesen 625.868 Ft-ot (a megállapítás kezdő napjától az öregségi nyugdíjkorhatár betöltéséig, mely a panaszos estében 55. életév, vagyis 1998. május 20.) a munkáltató megtérítette.
	A Nyugdíjbiztosító Igazgatóság jogszerűen járt el, amikor a panaszos részére, kérelmére, tekintettel arra, hogy rendelkezett a korengedményes nyugdíjazásról szóló 5/1990. (I.18.) MT rendeletben foglalt feltételekkel a magyar-lengyel területi elven alapuló egyezmény alkalmazásával, a külföldön szerzett szolgálati idő beszámításával, korengedményes nyugdíjat állapított meg. A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság pedig a határozatnak megfelelően az 522-25624-8 törzsszámon folyósította az ellátást.
A panaszosnak azonban a külföldön szerzett szolgálati idejére tekintettel a korhatár betöltésekor (1998. május 20.) a lengyel-magyar szociálpolitikai egyezmény alapján meg kellett az öregségi nyugdíját állapítani. Az ún. egyezményes nyugdíjügyekben kizárólagos illetékességgel rendelkező Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a külföldi szervet csak az öregségi korhatár betöltésekor kérheti fel az őt terhelő nyugellátási rész megállapítására. Ekkor kerülhetett sor a szolgálati idő (ezen belül az egyetemi idő), illetőleg a két felet terhelő arányok megállapítására.
	A Fővárosi és pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság B-37-3127/96/47. számú 2000. február 15-én öregségi nyugdíjrész megállapító határozatot hozott a magyar-lengyel szociálpolitikai egyezmény és a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény alapján. A fenti határozattal a korábbi 10-3708/96/10. számú határozatot 1998. május 20-tól hatályon kívül helyezett a már kiutalt ellátás egyidejű "betudásával". 
A magyar jogszabályok 1968. február 16-tól 1996. június 8-ig megszakításokkal 28 év 151 nap (57 félév) szolgálati időt, a lengyel jogszabályok szerint 1966. július 1-től 1967. október 15-ig terjedő időben 1 év 134 napot (2 félév) állapított meg, összesen 60 félév. A magyar társadalombiztosítást 57/60-ad rész terheli. Az indoklás tartalmazza, hogy "az esetleges utólag igazolt külföldi vagy magyar szolgálati idő beszámítása esetén az időarány változásával a nyugdíjrészek összege is változhat. A módosítás mindkét ország nyugdíjrésze vonatkozásában azonos időponttól történik, tehát előfordulhat, hogy a módosítást követő kifizetés után a másik rész csökkenése miatt a túlfizetés levonása iránt történik intézkedés. Az 1960. október 1-től 1966. május 9-ig terjedő egyetemi idejének beszámíthatóságát - jelen ellátás megállapításához - az Igazgatóság még vizsgálja".

A határozat szerint a magyar nyugdíjrész
		1996 - 1998-ig	 	36 477 Ft/hó
		1998. május 20-tól 	40 489 Ft/hó
		1999. január 1-től 	43 723 Ft/hó
		2000. január 1-től	43 723 Ft/hó.

A Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság 2000. április 13-án kelt, a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság megkeresésére adott válasza szerint a panaszos lemondott a külföldi nyugdíjrészről. Majd a 2000. július 31-én kelt levelében azt közölte, hogy a B-37-312/96/47. számú határozat ellen a törvényes határidőn belül fellebbezés nem érkezett, így az jogerőre emelkedett.
A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 2000. április 3-án "nyugellátás szüneteltéséről, jogalap nélkül felvett ellátás visszafizetéséről" hozott határozatot, mely szerint

		  Járt:							Kapott:
1998.V.20-31.  36 477 x 12 = 14.120				40 689 x 12 = 15 751
		 31						    31

1998. VI-XII.  36 477 x 7						40 689 x 7
	          255 339					              284 823

1999.I-XII.     40 489 x 12					 45 165 x 12
	          485 868						541 980

2000.I-IV.       43 728 x 4						 48 778 x 4
	          174 912						195 112

Összesen:      930 239 Ft						1 037 112 Ft
A különbözet: 107 427 Ft.

	Az 1997. évi LXXXI. tv. 84. § (1) bekezdésére hivatkozással ("az, aki nyugellátását jogalap nélkül veszi fel, köteles azt visszafizetni, ha erre a felvételtől számított kilencven napon belül írásban kötelezték") 20 000 Ft előírt tartozást, havi 5050 Ft részletekben 2000. augusztustól a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság levont a panaszos nyugdíjából.
A Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosító Igazgatóság jogszerűen járt el amikor a panaszos részére az öregségi nyugdíjkorhatár betöltésére tekintettel (55. életév) a magyar-lengyel szociálpolitikai egyezmény és a hatályos társadalombiztosítási nyugellátásról szóló törvény alapján öregségi nyugdíjrészről szóló határozatot hozott. A határozathozatal azonban indokolatlanul késedelmesen történt. Az öregségi nyugdíjkorhatár emeléséről és az ezzel összefüggő törvénymódosításokról szóló 1996. évi LIX. törvény 21. § (7) bekezdése szerint "annak a nőnek, aki 1996. december 31-ig előnyugdíjra, korengedményes nyugdíjra ... jogosultságot szerzett, illetőleg szerez, az öregségi nyugdíjkorhatára változatlanul 55 év", továbbá tévedésen alapult, hogy a lengyelországi (már korábban jogszerűen elismert) egyetemi évek igazolása miatt a külföldi felet hosszadalmas eljárás keretében ismét megkeresték. A fenti határozat, valamint annak jogerőre emelkedésével kapcsolatos téves nyilatkozat miatt a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság is téves határozatot hozott. A panaszos a határozat ellen fellebbezést nyújtott be.
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy a panaszolt nyugdíjügyben az Igazgatóság a törvény és végrehajtási rendeletén kívül, annak végrehajtási nehézségei miatt több, a Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság által kiadott leiratot is figyelembe vette.
•	 80-1797/88. (1988. február 27. Nemzetközi Ügyek Önálló osztályvezetője)
"A szociálpolitika egyezményen alapuló nyugellátásoknál függetlenül attól, hogy az illető ország nyugdíjszabályai szerint a kérdéses idő szolgálati időként beszámítható-e, - álláspontunk szerint az egyetemi (főiskolai) időket magyar teherként figyelembe kell venni".
•	 5/1-131-3/99. (1999. március 4. Nemzetközi Nyugdíjügyek Osztálya, főosztályvezető-helyettes)
A 80-1797/88. számú állásfoglalás alkalmazhatóságáról.
Az 1797/88. számú leirat nem volt hatályos az 1990. évi XXII. tv. (deregulációs tv.) alapján 1990. május 1-től, ezért 1999-ben alkalmazhatóságáról kiadott leiratnak nincs jentősége.
Az egyezmény végrehajtására kiadott 4/1961. (IV.22.) MüM. rendelet (Vhr.) 7. § (2) bekezdése az irányadó szabály.
•	 7/2-E.38/19/95. (1995. február 28. Nyugdíjjogi és Igazgatási főosztályvezető)
"A korengedményes nyugdíj megállapítását illetően abban az esetben, ha olyan Magyarországon élő személy kéri az ellátás megállapítását, aki az 5/1990. (I.18.) MT rendeletben foglalt feltételeknek megfelel, nincs akadálya külföldön szerzett szolgálati idő beszámításának a területi elven alapuló egyezmények alkalmazásával. Az úgynevezett "megosztásos" ügyekben - a külföldi szervet az öregségi nyugdíjra jogosító korhatár betöltése, vagy az esetleges rokkantság bekövetkezése időpontjától lehet nyugellátás rész megállapítására felkérni."
•	 7/1-27/1997. (1997. április 25. főigazgató)
Jogértelmezési kérdések (átmeneti járadék, korengedményes nyugdíj).
•	 7-390-5/2000. (2000. október, Nyugdíjjogi és Szakigazgatási Főosztály főosztályvezető)
"Az 1996. évi LIX. törvény 21. §-a (7) és (10) bekezdésében foglaltak alkalmazása."

A Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a B 37-3127/96/75. számon 2001. március 21-én újabb öregségi nyugdíjrész megállapító határozatot hozott az egyetemi idő magyar teherként történő beszámításával. Ennek megfelelően a figyelembe vehető szolgálati idő a magyar jogszabályok szerint 1960. október 1-től 1966. július 8-ig 12418 nap (34 év 8 nap), 68 félév, a lengyel jogszabályok szerint 1966. június 1-től 1967. október 15-ig 499 nap (1 év 134 nap), 2 félév, összesen 70 félév.

A magyar társadalombiztosítást az ellátás 68/70-ed része terheli:
1996-1998-ig		39 806 Ft/hó
1998. május 20-tól 	39 806 Ft/hó
1999. január 1-től 	 4 185 Ft/hó
2000. január 1-től	48 961 Ft/hó.

A lengyel biztosító a saját terhét képező nyugdíjrész vonatkozásában saját jogszabályai alapján külön hoz határozatot. A nyugellátásról ugyanis sem a magyar, sem a lengyel szabályok szerint lemondani nem lehet.
A módosított összegű nyugdíj az eredeti folyósítási időponttól (1998. május 21-től) jár, az elszámolásról a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság intézkedik. A határozat tartalmazza a jogorvoslatról szóló tájékoztatás.
	A határozat foganatosítása és az elszámolás még nem történt meg. A vizsgálat eredményeképpen megállapítottam, hogy az Alkotmány 2. §-ának (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonsággal, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben több esetben visszásságot okozott a nyugdíjbiztosító, nevezetesen:
1.	A Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságon a panaszos öregségi nyugdíj megállapítása a magyar-lengyel szociálpolitikai egyezmény alapján indokolatlanul késedelmesen és tévesen történt.
2.	A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság pedig a hibás határozat, valamint a jogerőről szóló téves nyilatkozat alapján hozta meg a "jogalap nélkül" felvett ellátás visszafizetéséről szóló határozatát és vonta le a panaszos nyugdíjából.
3.	Az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság főosztály- és főosztályvezető helyettese által (az 1987. évi XI. tv. (Jat.), valamint a 60/1992. (XI.17.) AB határozattal ellentétesen) a különböző időpontokban és eltérő tartalommal kiadott leirataival.

A vizsgálatom során megállapított alkotmányos emberi jogokkal összefüggő sérelemre tekintettel - az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 20. § (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben - ajánlom az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Főigazgatójának, hogy vizsgálja meg
•	az adott ügyben a több éve elhúzódó eljárásért, valamint a 2001. március 21-én kelt határozat késedelmes végrehajtásáért való felelősség kérdését,
rendelje el a B 37-3127/96/75. számú, 2001. március 21-én kelt határozat 1998. május 21-től (a jogosultság napjától) visszamenőleg történő végrehajtását, ezzel egyidejűleg a jogtlaanul levont 20 000 Ft kamatokkal történő visszafizetését. Készíttessen a panaszos részére járt-kapott elszámolást.
•	A 1553/2000. és az 1959/2000. számú ügyekben már ajánlott, a nemzetközi egyezmények hatálya alá tartozó nyugdíj-megállapítások eljárásának egyszerűsítése gyorsításának soron kívüli megvalósítása lehetőségét.
•	Továbbá vizsgálja felül az 1987. évi XI. tv. (Jat.), valamint a 60/1992. (XI.17.) AB határozatban rögzített előírásoknak megfelelően a Főigazgatóság által készített leiratok jogszerűségét.

Kérem Főigazgató Urat, hogy ajánlásommal kapcsolatos álláspontjáról, megtett intézkedéseiről az Obtv. 20. § (19 bekezdésében meghatározott 30 napon belül szíveskedjék tájékoztatni.

Budapest, 2001. április 18.

Gönczöl Katalin