Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-4255/2012. számú ügyben

Előadó:  dr. Juhász Zoltán
Az eljárás megindulása
A panaszos Kapuvár Város Polgármesteri Hivatala Okmányirodájának eljárását kifogásolta. A panasz alapján felmerült Magyarország Alaptörvényében nevesített jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye, a tisztességes hatósági eljáráshoz való jog sérelmének, illetve közvetlen veszélyének a gyanúja. Erre tekintettel az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (továbbiakban: Ajbt.) 20. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. 
Vizsgálatom eredményes befejezése érdekében az Ajbt. 21. § (1) bekezdés a) pontja alapján tájékoztatást kértem Kapuvár Város Polgármesteri Hivatala jegyzőjétől. A válasz még a közigazgatási szervezetrendszer átalakításának megvalósulása előtt megérkezett. Mivel 2013. január 1. napjától a vizsgálattal érintett Okmányiroda a Győr-Moson-Sopron Megyei Kormányhivatal törzshivatalába olvadt, így ezt a módosulást is figyelembe vettem jelentésem elkészítésekor és intézkedéseim megfogalmazásakor.

Érintett alapvető jogok 
-	a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye. „Magyarország független, demokratikus jogállam.” [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés]
-	a tisztességes eljáráshoz való jog „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék.” [Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés]

Az alkalmazott jogszabályok
-	a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 
-	az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény  (a továbbiakban: Itv.)

A megállapított tényállás 
A panaszos Kapuvár Város Polgármesteri Hivatala Okmányirodájának eljárását kifogásolta. A panaszában írtak szerint gyermeke kollégiumi elhelyezéséhez szükség volt az okmányiroda által kiállított hatósági bizonyítványra, amely kiállítása eddig illetékmentes volt. Azonban a sérelmezett esetben az okmányiroda 3000 forintot kért a hatósági bizonyítvány kiállításáért. A panaszos szerint az érintett hallgatói önkormányzat tájékoztatása szerint ezen igazolás kiállítása illetékmentes az Itv. 33. § (2) bekezdésének 11. pontja alapján. Ezzel azonban az okmányiroda nem foglalkozott, nem vette figyelembe. A panaszos kérte, hogy az üggyel kapcsolatosan az alapvető jogok biztosa járjon el, és foglaljon állást abban a kérdésben, hogy a tárgyi eljárás valóban jár-e illetékfizetési kötelezettséggel.
Az ügyben megkerestem Kapuvár Város Polgármesteri Hivatala jegyzőjét. A jegyző tájékoztatása szerint a kapuvári Okmányiroda az ügyfél kérelmére a saját nyilvántartásából ad igazolást vagy hatósági bizonyítványt, így például lakcím, családi állapot vagy együtt élők adatairól. Az ügyfél írásban nyújtja be kérelmét, megjelölve a kérelem kiállításának okát és az irat formáját. Az igazolásokat minden esetben illetékmentesen állítják ki az ügyfél részére. Hatósági bizonyítvány kérelem esetében minden alkalommal felhívják az ügyfél figyelmét az Itv. 31.§-ában nevesített illetékfizetési kötelezettségre, ezen túl az Itv. 33. § (2) bekezdésében nevesített illetékmentes eljárásokra. A Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatala 2012. január 31-i okmányirodai szakmai napján külön témaként szerepelt az Itv. 2012. január 1-jei hatállyal történő változásai. Nyomatékosan felhívták az ügyintézők figyelmét arra, hogy a polgár által kezdeményezett, a hatósági bizonyítvány kiállítására irányuló eljárás az általános tételű illeték alá esik. A panaszos lánya írásban, nyomtatványon kérte hatósági bizonyítvány kiállítását az egy lakóhely címen bejelentett személyekről. Kérelmében hivatkozott arra, hogy a hatósági bizonyítvány kollégiumi elhelyezéshez szükséges. A jegyző szerint a hivatkozott Itv. 33. § (2) bekezdése (l. ponttól 38. pontig) részletesen felsorolja az egyes eljárási típusokat, melyek tárgyuknál fogva illetékmentesek, nevezetesen a 11. pontban nevesített „a tankötelezettséggel, valamint a középfokú és felsőoktatási intézménybe való felvétellel, a tanulmányokat folytatónak a tanulmányokkal, a tandíjjal, vizsgadíjjal és a tanulóotthoni, kollégiumi, diákotthoni, napközi otthoni elhelyezésükkel kapcsolatos eljárás, továbbá az iskolai és tanfolyami bizonyítvány, kivéve a bizonyítvány másolatát, másodlatát. Ez a zártfajú megfogalmazás nem tartalmazza azt a további rendelkezést, hogy „és az ilyen eljáráshoz szükséges irat”.
A jegyző szerint az Itv. 33. § (2) bekezdésében nevesített illetékmentes eljárások valamennyi pontjánál nevesíti a jogszabályhely az eljárástípusokat, valamint azt hogy mely esetekben illetékmentes az eljáráshoz szükséges irat, „például a 10. pontra is visszahivatkozva.” A kollégiumi elhelyezéssel kapcsolatos eljárásban a jegyző szerint az okmányiroda nem eljáró hatóságként működik közre, az ügyfél/diák részére hatósági bizonyítványt állít ki, és ez az eljárás a fentiekből következtetve az általános illeték alá esik. A jegyző szerint Kapuvár Város Polgármesteri Hivatala a hatósági bizonyítványok kiállításánál e jogértelmezés alapján jár el. 
A jegyző az ügyben keletkezett iratanyag másolatát – kérésem ellenére – nem küldte meg.

A vizsgálat megállapításai
1. A hatásköröm tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közigazgatási szerv, helyi önkormányzat, nemzetiségi önkormányzat, kötelező tagság alapján működő köztestület, a Magyar Honvédség, rendvédelmi szerv, közigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv e jogkörében, nyomozó hatóság vagy az ügyészség nyomozást végző szerve, közjegyző, törvényszéki végrehajtó, önálló bírósági végrehajtó vagy közszolgáltatást végző szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés a) és b) pontja szerint a közigazgatási szerv és a helyi önkormányzat az alapvető jogok biztosa által vizsgálható hatóságnak minősül. Figyelemmel arra, hogy a panaszos a kért hatósági bizonyítványt nem kapta volna meg a kiszabott illeték megfizetésének elmulasztása esetén, továbbá arra, hogy az ügyben megkeresett jegyző tájékoztatása szerint az adott hatóság által általánosan követett jogértelmezési gyakorlatról van szó, vizsgálati hatásköröm fennállt.

2. Az érintett alapvető jogok tekintetében 
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alaptörvényben kapott mandátumának. Álláspontom szerint az ombudsman akkor jár el helyesen, ha következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint az egyes alapjogi tesztekre.
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. [9/1992. (I. 30.) AB hat.] Az Alkotmánybíróság szerint az alanyi jogok érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos követelményéből erednek, de szoros kapcsolatban állnak a jogegyenlőséggel, törvény előtti egyenlőséggel is. A megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban ugyanis a jogbiztonság az, ami sérelmet szenved. [75/1995. (XI. 21.) AB hat.] Ezért alapvetőek a jogbiztonság követelménye szempontjából az eljárásjogi garanciák. Csakis formalizált eljárási szabályok megkövetelésével és betartásával működhetnek alkotmányosan a jogintézmények. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság követelményéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. [9/1992. (I. 30.) AB hat.] Az Alkotmánybíróság értelmezése szerint a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek is csak a jog által meghatározott keretek között fejthetik ki a tevékenységüket. [56/1991. (XI.8.) AB hat.]
A tisztességes eljáráshoz való jog – noha az Alaptörvény szövegezése némileg eltérő, tartalmilag azonban változatlan az Alkotmányhoz képest – az alkotmánybírósági gyakorlatban a független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a jogállam fogalmából eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog. [315/E/2003. AB hat.] A tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság leszögezte azt is, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog, mert már maga is mérlegelés eredménye. [14/2004. (V. 7.) AB hat.] Álláspontom szerint a jogállamiság és az abból fakadó tisztességes eljárás követelményének nem csak a szabályozási szinten, hanem a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell.
Ezt az alkotmányos alapelvet fogalmazta meg a 2012. január 1. napjától hatályos Alaptörvény XXIV. cikkének (1) bekezdésében: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.” Ez a cikk az Európai Unió Alapjogi Chartájába foglalt megfelelő ügyintézéshez, a „jó közigazgatáshoz” való jog követelményeként fogalmazza meg a bíróságokon kívül a közigazgatási hatósági eljárásokra vonatkozóan is a tisztességes eljárás követelményét.
A közvetlen alkotmányi garanciák gazdaságossági és célszerűségi okokból, az eljárás egyszerűsítése vagy az időszerűség követelményének érvényesülése címén sem mellőzhetők. [11/1992. (III. 5.) AB hat., 49/1998. (XI. 27.) AB hat., ABH 1998, 5/1999. (III. 31.) AB hat., 422/B/1999. AB hat.]

3. Az ügy érdeme tekintetében 
Az előző pontban kifejtett alapvető jogi követelmények jelennek meg a Ket. alapelveiben is. A Ket. 1. § (1) és (2) bekezdései szerint: „a közigazgatási hatóság az eljárása során köteles megtartani és másokkal is megtartatni a jogszabályok rendelkezéseit. Hatáskörét a jogszabályokban előírt célok megvalósítása érdekében, mérlegelési és méltányossági jogkörét a jogalkotó által meghatározott szempontok figyelembevételével és az adott ügy egyedi sajátosságaira tekintettel gyakorolja. A közigazgatási hatóság a hatáskörének gyakorlásával nem élhet vissza, hatásköre gyakorlása során a szakszerűség, az egyszerűség és az ügyféllel való együttműködés követelményeinek megfelelően köteles eljárni. A hatóság ügyintézője jóhiszeműen, továbbá a jogszabály keretei között az ügyfél jogát és jogos – ideértve gazdasági – érdekét szem előtt tartva jár el.”
A Ket. 4. § (1) bekezdésében kifejezetten megfogalmazza, hogy az ügyfeleket megilleti a tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jog és az eljárás során az anyanyelv használatának joga. Ez az Alaptörvény XXIV. cikkének (1) bekezdésében megfogalmazott alapelv megadását jelenti a Ket. alapelvei között, így ez az alapelv a közigazgatási hatósági eljárás egészére érvényes, rajta keresztül érvényesül az Alaptörvény idézett rendelkezése.
Az Itv. 1. § (1) bekezdése alapján a közigazgatási hatósági és bírósági eljárásért eljárási illetéket vagy az Itv.-ben meghatározott módon, de külön jogszabályban megállapított igazgatási, bírósági szolgáltatási díjat kell fizetni. Az Itv. 29. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az első fokú közigazgatási hatósági eljárásért – ha az Itv. melléklete másként nem rendelkezik – 3000 forint illetéket kell fizetni (általános tételű eljárási illeték).
Az Itv. 3. § (4) bekezdése alapján az eljárási illetékkötelezettség az eljárás megindítása iránti kérelem előterjesztésekor keletkezik. Az Itv. 31. §-ának (1) bekezdése szerint a közigazgatási hatósági eljárási illetéket az eljárás kezdeményezésekor az köteles megfizetni, aki az eljárás megindítását kéri. Az egyes közigazgatási hatósági eljárások külön illetéke tekintetében az Itv. melléklete eltérően rendelkezhet. 
Az Itv. 102. § (1) bekezdésének w) pontja szerint közigazgatási hatósági eljárás: a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvény szerinti hatósági ügy, a Polgári Törvénykönyvről szóló törvény szerinti eredeti birtokállapot helyreállítására vagy a birtokállapot zavarásának megszüntetésére irányuló eljárás, valamint minden olyan eljárás, amelyre a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvény rendelkezései irányadók, továbbá a szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól szóló törvényben meghatározott bejelentés.
A Ket. 12. § (2) bekezdésének a pontja értelmében közigazgatási hatósági ügy minden olyan ügy, amelyben a közigazgatási hatóság az ügyfelet érintő jogot vagy kötelességet állapít meg, adatot, tényt vagy jogosultságot igazol, hatósági nyilvántartást vezet vagy hatósági ellenőrzést végez.
A hatóság által valamely tény, adat, jogosultság vagy állapot igazolására kiállított okiratot, mindezek más hasonló módon történő igazolását, valamint a hatósági nyilvántartásba történt bejegyzést határozatnak kell tekinteni. [Ket. 82. § (2) bekezdés] Az ügyfél kérelmére a hatóság tény, állapot vagy egyéb adat igazolására hatósági bizonyítványt ad ki. [Ket. 83. § (1) bekezdés].
A hatósági bizonyítvány valamely tény, állapot vagy egyéb adat igazolására kiállított okirat, amelyet a kérelmező állandó bejelentett lakóhelye, tartózkodási helye, telephely, ingatlan fekvése, tevékenység helye szerinti közigazgatási szervnél kell kérni, illetve annál a közigazgatási szervnél, ahol a bizonyítandó tény bekövetkezett, illetve az állapot tartott vagy megszűnt, vagy melynek a nyilvántartása az adatot tartalmazza [Ket. 83. § (2) bekezdés]. 
A hatósági bizonyítvány tipikus esetben egyszeri alkalomra szólóan meghatározott, más eljárásban való felhasználás céljából tanúsítja a benne foglaltakat. Hatósági bizonyítványt lehet például kérni együttélés, külön élés, felsőfokú tanulmányokat végzők részére közös háztartásban élés, a külföldi munkavállalók részére adat igazolása céljából. A hatósági bizonyítvány adattartalmát bármilyen jogszabály meghatározhatja, és annak tartalmát – az ellenkező bizonyításáig – mindenki köteles elfogadni [Ket. 82. § (1) bekezdés, Ket. 83. § (3) és (4) bekezdés]. Az illetékfizetési kötelezettség a hatósági bizonyítvány kiállítása iránti kérelemhez kötődik. 
Az Itv. 33. § (2) bekezdésének 11. pontja alapján egyes alkotmányos jogok érvényesítése, illetőleg kötelezettségek teljesítése, valamint a társadalmi igazságosság előmozdítása érdekében az Itv. mellékletében és a külön jogszabályokban meghatározott illetékmentes eljárásokon felül tárgyuknál fogva illetékmentes eljárások a tankötelezettséggel, valamint a középfokú és felsőoktatási intézménybe való felvétellel, a tanulmányokat folytatónak a tanulmányokkal, a tandíjjal, vizsgadíjjal és a tanulóotthoni, kollégiumi, diákotthoni, napközi otthoni elhelyezésükkel kapcsolatos eljárás, továbbá az iskolai és tanfolyami bizonyítvány, kivéve a bizonyítvány másolatát, másodlatát.
Mindent egybe vetve megállapítható tehát, hogy az illeték tárgya jelen ügyben kollégiumi elhelyezéshez hatósági bizonyítvány kiállítása iránti eljárás volt.
A hatósági bizonyítvány kiállítása iránti eljáráshoz kötődő illetékkötelezettség szempontjából is érvényesülnek az Itv. 33. §-ában foglalt illetékmentességi szabályok. Így például, ha valaki bölcsődei, óvodai vagy éppen kollégiumi elhelyezéssel kapcsolatos eljáráshoz kéri a közös háztartásban élők számának az igazolását, akkor az ilyen hatósági bizonyítványért nem kell illetéket fizetni.
A jegyző levelében foglaltak téves jogértelmezésen alapulnak. Az illetékmentességi szabály az eljárás tárgyához igazodik. A hatósági bizonyítvány kiállítására akkor kerül sor, ha arra egy meghatározott célból van szükség: az ügyfél azt fel kívánja használni egy meghatározott más eljárásban. Erre utal a Ket. hatályos szövege is: a hatósági bizonyítvány ellen az ellenérdekű ügyfél nem élhet fellebbezéssel, de a hatósági bizonyítvány felhasználási célja szerinti eljárásban bizonyíthatja, hogy a hatósági bizonyítvány tartalma valótlan. Ha a hatósági bizonyítvány tartalmának valótlanságát az a hatóság vagy más szerv állapítja meg, amelynek eljárásában az ügyfél a hatósági bizonyítványt felhasználta, a hatósági bizonyítványban foglaltak valótlanságáról az általa feltárt bizonyítékok ismertetésével tájékoztatja a hatósági bizonyítványt kiadó hatóságot. Ha a hatósági bizonyítványt kiállító hatóság az előzőek szerinti tájékoztatást követően vagy egyéb esetben hivatalból megállapítja, hogy a hatósági bizonyítvány tartalma valótlan, a hatóság a hatósági bizonyítványt kijavítja, visszavonja vagy módosítja. A határozatot annak a hatóságnak, szervnek is megküldi, amelynek eljárásában tudomása szerint az ügyfél a hatósági bizonyítványt felhasználta vagy fel kívánta használni. [Ket. 86. § (5)-(7) bekezdések]
Ebben a konkrét esetben a hatósági bizonyítvány kiállításának célja kollégiumi elhelyezéshez tény (közös háztartásban élők számának) az igazolása, így az eljárás tárgya is ugyanez. A hatósági bizonyítvány egyetlen célja e tény igazolása, hatósági bizonyítvány kiállítását nem is kérhetné az ügyfél önmagában véve, hiszen a hatósági bizonyítvány kiállítása mindig célhoz kötött, nem valószínű, hogy az ügyfél minden cél nélkül, önmagában egy tény igazolása érdekében kérje hatósági bizonyítvány kiállítását. Ez kiderül a Ket. idézett – egyébként pontatlanul és ellentmondásosan megfogalmazott – rendelkezéseinek egybevetéséből, továbbá a hatósági bizonyítvány jogintézménye rendeltetésének meghatározásából és értelmezéséből. 
Akkor, amikor olyan tárgyú ügyben áll fenn a hatósági bizonyítvány kiállításának a szükségessége, mely az Itv. alapján illetékmentes, a hatósági bizonyítvány kiállítása tárgyi illetékmentesség alá esik. Az Itv.-ben meghatározott tárgyú eljárások illetékmentességének indoka – egyes alkotmányos jogok érvényesítése, illetőleg kötelezettségek teljesítése, valamint a társadalmi igazságosság előmozdítása – az ilyen tárgyú eljárásokban való felhasználás céljából kiadott hatósági bizonyítvány kiállítására irányuló közigazgatási hatósági eljárásokban is megköveteli az illetékmentességet. Ez következik a jogalkotó által az Itv.-ben kifejezetten megfogalmazott szabályozási célból.
Mindezt alátámasztja a közigazgatási hatósági eljárással összefüggésben megfogalmazott – fentebb ismertetett – alapelvek rendszere, amelyeket a Ket. 1. § (1) és (2) bekezdéseiben, valamint 4. § (1) bekezdésében fogalmaz meg, és ezek sorában különösen fontos a méltányosság elve érvényesülésének követelménye.
Mindezek alapján megállapítom: amennyiben az Itv. által tárgyi illetékmentesnek minősített tárgyú eljárásban való felhasználás céljából tény igazolása szükséges hatósági bizonyítvány kiállítása útján, azért illeték megfizetésére kötelezni az ügyfelet nem lehet. Álláspontom szerint ellenkező jogértelmezésen alapuló joggyakorlat sérti a Ket. idézett alapelveit, a jogbiztonság elvét és a tisztességes eljáráshoz való jogot.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt alapvető jogokkal összefüggő visszásság orvoslása és jövőbeni megelőzése érdekében az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján felkérem a Győr-Moson-Sopron Megyei Kormányhivatalt vezető Kormánymegbízottat, hogy a gondoskodjon arról, hogy a jelentésemben kifejtett jogértelmezésnek megfelelően járjanak el a Kormányhivatal illetékességi területén a járási hivatalok a jelentésemben ismertetett, valamint az Itv. 33. § (2) bekezdésében felsorolt ügyekben.
Az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján –figyelemmel a járási (fővárosi kerületi) hivatalokról szóló 218/2012. (VIII. 13.) Korm. rendelet 3. § (2) bekezdésére és a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról a 2010. évi XLIII. törvény 2. § (1) bekezdésének e) – h) pontjaira – felkérem a Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatala (KEK KH) elnökét, gondoskodjon arról, hogy a jelen ügyben a panaszos visszakapja a befizetett illetéket.
Az Ajbt. 31. §-a alapján felkérem a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy – együttműködve az érintett további ágazati miniszterekkel – az egyes alkotmányos jogok érvényesítése, valamint a társadalmi igazságosság előmozdítása érdekében intézkedjen arra nézve, hogy a kormányhivatalok és járási hivatalok az egész országban a jelentésemben kifejtett jogértelmezésnek megfelelően járjanak el a tárgy szerinti ügyekben.

Budapest, 2013. március
Prof. Dr. Szabó Máté sk.